Tidigare i Heroes.
Jag har kommit till rätta med mitt liv. Jag har räddat 53 stycken under 6 veckor.
Du kan klarar det. Du kan ge liv.
Fick du hans förmåga?
Du måste tillbaka till livet, Emma.
Jag förde över en mans minne, in i annan mans huvud.
Och nu skramlar hans medvetande runt här inne.
- Någon har förorenat din hjärna. - Bjuder du in mig trots den jag är?
Vi är din familj och vi accepterar. Ikväll välkomnar vi en ny broder-
-till familjen. - Det här kallas: Skrikande sopätar-jakt.
Finns det en som du här? Tänker de döda dig?
- Becky? - Vad är det som händer?
När vi kom var Becky osynlig. Stången stack ut genom din kropp-
-men nu verkar du må bra. - Allvarligt?
Jag såg att ni blev anfallna av en flock vilda hundar.
Jösses. Det fanns säkert droger i vattenflaskorna.
Ja. Jag såg att ni hånglade. Du har nog rätt, droger.
Vi håller det för oss själva. Systrarna får inte veta att de fick oss.
- Visst. - Exakt.
Där ser du. Problemet är löst.
Jag trodde att problemet var en mordisk osynlig flicka.
- Mår du bra? - Nej. Jag mår inte bra.
Becky försökte just döda mig.
Två tåg kolliderade, vilket ledde till att det östgående tåget spårade ur.
Vad hände? Jag var på tunnelbanan, och tåget...
Det var en olycka. Tåget spårade ur. Gör mig en tjänst, vicka på tårna.
- Kan du göra det? - Ja.
Hur gick det?
Fint.
Försök en gång till.
Bra. Perfekt, du kommer att klara dig.
- Mår du bra? Du verkar utmattad. - Jag mår bra. Nu kör vi.
- Vad har vi för nåt? - Han kommer att klara sig. Lite skakad-
-men han klarar sig. - Fjärde personen som är bättre än väntat.
- Turen är på vår sida idag. - Det är inte över än.
Biljetter och ID-handlingar. Nästa.
Tack, mr Parkman. Ha en säker flygning.
- Det här är löjligt. Ge mig min kropp. - Det suger att vara åskådare, eller hur?
- Vart är vi på väg? - New York.
Det sista jag minns var att Peter Petrelli stack mig i nacken med en spruta. Han bör-
-veta vad som kommer att hända. Såvida du inte säger vad som hände med min kropp.
- Inte en chans. - Skyll dig själv.
Det är inte ofta jag får flyga. Speciellt inte första klass.
Vad bra att mina besparingar kan vidga dina vyer.
Kod blå. Gate 37. Det är ingen övning.
Stoppa kön! Stanna.
- Vad är det som händer? - Stå still. Ni har ett vapen i bagaget.
- Vad pratar han om? - Vem pratar du med?
Strumporna som du trodde att du packade, var mitt tjänstevapen.
Det finns inget vapen i väskan. Du hittade inget vapen i väskan.
- Jo, det gjorde vi. - Du kan kontrollera min kropp, men du-
-kontrollerar aldrig min förmåga. Hör du mig? Det suger, eller hur?
Det är ett misstag. Jag kan förklara. Jag är polis.
Svensk text: Dvärghamstern
www.swesub.nu - inget annat duger
Synk: Incubator
Jag är ledsen, Lydia. Något har hänt, och jag har inget val.
Jag har rört till det och jag måste städa upp efter mig.
Det låter som att Claire Bennet- rekryteringen är ett hopplöst fall.
Du känner mig. Jag är de hopplösa fallens skyddshelgon.
- Det här är ett hopplöst fall. - Nej. Det måste finnas nånting.
Inget om Becky Taylor, eller varför hon vill se mig död.
Eller varför hon dödade Annie.
Hon har redan lyckats med att döda en av dina rumskamrater.
Jag borde gå till föreningshuset. Jag kan gå in i hennes rum-
-gå igenom hennes saker och hitta svar. - Tänk om du hittar Becky?
Tänk om hon är här just nu? Väntar på att få döda mig...osynligt.
Man kan få henne synlig.
Där ser du. Ingenting.
- Jag borde kanske följa med dig. - Nej. Stanna här, det är säkrare.
Släpp inte in nån, förrän jag är tillbaka.
Det kommer att gå bra.
Lås dörren.
Tack.
Arbetar du här?
Vet du hur man stoppar en blödning?
Bra. Släpp inte taget. Kan du göra det? Om du ser en sköterska eller läkare-
-berätta att hon är klar för att bli sydd.
Tack.
Nu är jag tillbaka. Tack.
Pulsen ligger på 140 och trycket sjunker. Den här är illa ute. Flytta på er!
- Hur ligger det till? - Det här blev bakvänt.
Vi kollar hans journal efter vi har räddat honom. - Är det här en paradrutt?
Om jag kan flytta henne, så kan du det med. Så ska det se ut. Bra jobbat. Tack.
Se upp för glaset.
- Varför vara klädd som en pirat? - Alla ser ut som slinkor-
-och då syns du inte. Lugn, du kan vara en slampig pirat.
Hej, Claire.
- Har du glömt partyt? - Har ni sett Becky efter kidnappningen?
- Efter vadå? - Efter hon kidnappade oss?
- Inför sopätarjakten? - Ska det bli en sopätarjakt?
Ni kommer tydligen inte ihåg nånting.
Det gick fort.
När min dotter ringer, släpper jag allt.
Vilken otur vi har idag, eller hur? Fyra och en halv timmar på flygplatsen-
-försökte du prata dig ur flygplatshäktet. Ändå är du med på flygförbudslistan.
Och nu det här.
Hur kunde jag missa skrotet mitt i vägen?
Jag kan ha sett till att du inte såg det.
Jag kan vänja mig vid det här. Att vara skurken, sabotören.
- Har du ingen styrka i överkroppen? - Jag är förrädiskt stark.
- Jag stoppar dig från att nå New York. - Knappast. Jag har kontrollen.
Är du säker?
Mår du bra, grabben?
Ja, jag mår bra. Men inte min bil.
Vi har ett knep för att lossa envisa bultar. Ska jag göra ett försök?
- Det skulle jag uppskatta, mr... - Hank. Det är inget.
- Kan du ge mig fälgkorset? - Visst, Hank.
- Mår du bra? Det där gjorde nog ont. - Nej, jag mår bra.
Det ser ut att bli en lång resa till New York. Vadå?
- Tänker du slå mig? - Nej. - Du, Hank!
Ja?
Du hade rätt.
- Förrädiskt stark. - Du dödade honom.
Nej, det gjorde jag inte. Du gjorde det.
- Låt oss gå igenom reglerna. - Jag kommer ihåg reglerna.
- Ta om dem. - Vi tar bort allt dåligt, som Becky.
Och du får behålla allt bra, som Gretchen. Har jag rätt?
Jag ska göra mitt bästa. Men livet är inte enkelt. Vi får se vad jag hittar i rummet.
- Det är den på slutet. - Gå tillbaka till din vän, Claire.
- Jag följer med dig, Claire. - Vadå? - Nej...
Kommer du inte ihåg reglerna? Ni får inte radera Gretchens minne.
- Hon måste vara en riktigt bra vän. - Snälla pappa...
Han ska inte radera Gretchens minne. Han följer dig så att Becky inte kan-
-vara osynlig. Är det okej?
- Det är en riktigt bra plan. - Det är inte första gången för mig.
- Tack, pappa. - Vi ses snart.
Kom, Rene.
- Han hjälpte dig. - Precis. Med hjälp av hans död-
-har han bevisat en sak med gränsen. - Vilken gräns?
Den jag kan gå över, och inte du. Den som säger att jag kan göra vad jag vill-
-som att kallblodigt döda människor.
Världen är min gisslan, Matt. Vem som helst, när som helst.
Inga fler sabotage. Det är jag som har kontroll, förstår du?
Ursäkta. Jag tror inte att jag hörde dig.
Ja. Jag förstår dig.
Bra.
Hej... Jag mår bra.
Jag klarar det inte... För många behöver min hjälp.
Kraften suger musten ur mig, sen kommer det tillbaka, sen sugs det ut igen.
Du borde kanske inte använda den mer.
Och bli som vanlig?
Jag måste in igen.
Tack. De kan behöva din hjälp.
Jag såg dig med suturen.
- Var har du lärt dig det? - Clowngymnasiet.
Allvarligt.
Vårdlinjen. Jag hoppade av.
- Du packar. Varför packar du? - För att jag ska åka hem.
- Kanske för alltid. - Nej, det får du inte. Jag sa ju att jag-
-skulle fixa det. - Med babypulver? Det ger ingen tillit.
Jag vet. Det var därför jag ringde pappa.
Du är alldeles för viktig...
...för mig.
Jag vill inte förlora dig.
- Förlåt. Jag har redan bokat mitt flyg. - Vänta, du förstår inte.
Rene kan göra så att Becky inte kan bli osynlig.
- Jag är livrädd. - Jag vet.
Becky är ute efter mig. Inte dig, för du kan inte bli skadad, men det kan jag.
Gretchen. Allt kommer att bli bra.
- Vi har gjort det tusentals gånger. - Precis! Det här är er vardag.
Men inte min.
Jag är inte som du.
Stanna med henne, är du snäll. Tills hon är med på planet.
- Kan jag hjälpa dig? - Möjligen. Förhoppningsvis.
Ursäkta för den konstiga introduktionen. Och min konstiga agenda. Jag heter Samuel.
Jag letar efter min systerdotter, Rebecca. Becky.
- Varför skulle jag veta var hon finns? - Hon har berättat vem du är, Claire.
Åtminstone lite. Jag vet att du är speciell. Som henne, som mig.
Du frågar dig: "Vem är han, vad kan han veta om mig?"
Ja, nåt liknande.
Jag vet att det är svårt att lita på nån, när man är en av oss.
- Varför skulle jag lita på dig? - Det ska du inte.
Inte förrän du har lyssnat på mig. Om du har tid att lyssna, har jag några svar.
Jag hade en partner som var som du.
10 000 volt bör materialisera dig.
Och lite till. Jag vill inte använda den.
Varför har jag svårt för att tro det?
- Är du ensam idag? - Jag kan äta för två.
Om jag minns rätt, så är de tahitiska pannkakorna riktigt goda. Och en Cola.
- Cola light. - Ta den riktiga sorten.
- Livet är för kort för sötningsmedel. - Jag håller med.
Lynette. Det får bli vanlig Cola.
Hon är så söt. Visst är Lynette söt?
En rolig grej... Jag försökte döda en servitris här en gång.
- Du kan inte döda henne. - Missade du: "Världen är min gisslan"?
Jag förstår. Jag har inte gjort nåt, och jag har varit tyst.
Nu vill jag att du ska prata. Gisslan används till att få fram saker-
-och jag vill veta allt. Hur jag hamnade i ditt huvud, och var min kropp är.
Nej.
Det är tyst och isolerat där bakom.
Ingen kommer att höra hennes skrik.
Sluta. Snälla. Sluta.
Visst. Berätta vad jag vill veta.
Det är ditt val. Hennes liv är i dina händer.
- Behöver du nåt, vännen? - Ja, faktiskt.
Okej, bra. Jag berättar allt.
Tack så mycket.
- Kan du flytta på jorden? - Nåt åt det hållet.
Vi är alla som du. En slags familj. Folk med extraordinära förmågor.
- Rebecca kom till oss när hon var ung. - Då är hon inte din systerdotter.
En familj är mer än blod. Det handlar om tillit, om kärlek.
Det handlar om de som omfamnar dig. Ditt rätta jag. Villkorslöst.
Becky knuffade min rumskompis genom fönstret. Omfamnar du det med?
Rebecca är komplicerad. Hennes far mördades när hon var fem år.
- Hur kan det bli mitt fel? - Det är det inte.
Det är inte dig hon är ute efter.
- Det handlar bara om dig. - Ursäkta, känner jag dig?
Kommer du inte ihåg mig? Det kan du inte, för du såg mig aldrig.
Men jag kommer ihåg dig.
Jag var fem år när du kom in i mitt hus. När du försökte föra bort mig och min far.
Jag skulle hålla mig utom synhåll. Jag hade aldrig sett honom så rädd.
Kom min pappa in?
- Skjuta först, fråga sedan. - Han hade säkert goda själ.
Ja, att vi var annorlunda. Potentiellt farliga.
Din pappa behövde varken husrannsakan eller någon orsak. Inte för såna som oss.
- Livet är komplicerat. - Jag gömde mig, och jag önskade...
...önskade att du inte skulle hitta mig.
Och min önskan gick i uppfyllelse. Du såg mig inte.
- Din förmåga uppenbarade sig. - Jag fortsätter att önska, att kvällen-
-aldrig hände. Så att min pappa kommer tillbaka. Jag har undrat i hela mitt liv-
-varför min önskan kunde rädda mig, men inte honom.
- Jag trodde att hon hade gått vidare. - Hon kom för att hämnas på honom.
När jag fick reda på att du hade en dotter, slutade önskningarna, jag lovade-
-att röja undan alla drömmar du har för henne. Precis som du gjorde med mig.
Jag är ledsen för din far, det tar jag ansvar för.
- Men du ska inte skada min dotter. - Jag ska skada er båda.
Jag hämtade din dräkt, Becky. - Hej. Vad gör du här?
Jag letar efter nån. Men hon verkar vara borta. Ursäkta.
Jag är ledsen för det som hände med din rumskompis. Båda.
- Det var bra att du skickade iväg henne. - Jag skickade inte iväg henne.
Hon gav sig av.
Det kan vara svårt att uppleva det ovanliga, genom vanliga ögon.
Det är lättare att vara rädd, än att förstå.
Hur tar du itu med det?
Genom att inte ta itu med det.
Jag är omgiven av människor som är som mig.
Det är enklare för dem som är lik dig, att förstå dig.
Det var därför jag kom till dig och inte till din pappa.
Vi vet exakt vad han skulle göra i den här situationen.
Nej, berätta.
Vad skulle Bennet göra?
- Jag vill er inget illa, jag lovar. - Han sa att han var Beckys morbror.
- Du uppehöll mig. Du lät mig prata. - Du verkade pratsam.
Skulle jag lita på dig och inte min pappa?
Jag stötte på ditt syskonbarn. Hon är inte riktigt hundra, eller hur?
Rebecca är en störd flicka. Men det beror på dig.
Ett ansvar.
Låt oss prata om ansvar. Vad vet du om den här?
- Vad är det där? - Jag förknippar den med döda kroppar.
- Först kommer Danko. - Han dödade min bror. Han startade allt.
- Vi ville inte att blod skulle spillas. - Det skulle du ha sagt till din kniv-vän-
-som skar upp min mage. - I fel händer blir kompassen ett problem-
-för min familj. Vi måste hålla oss gömda. - Från vem?
Dig till att börja med. Ta inte illa upp, men du är känd för att jaga såna som mig.
Jag vill bara hitta Rebecca, och ge henne hjälp.
Och jag vill ha några svar.
Hjälp!
Hon andas inte. Hon har luft i lungsäcken. Jag kan det här.
Torakotomi-set.
Ta över.
Hej, sötnos. Du kommer att klara dig.
Du gjorde det.
Tänk på hur du behandlar oss när din dotter ser på. Hon är ju som mig.
Du borde tänka på vad säger till min dotter.
Klandra inte din far. Han förstår sig inte på oss.
Kliv in i bilen.
Nej, Rebecca!
Nej. Kom.
- Gör det inte! - Akta dig.
Nej, pappa!
Förlåt. Mår du bra?
Förlåt.
Så här ligger det till. När Peter hade sänkt dig, flyttade jag Nathans minne-
-in i din hjärna. Din kropp trodde att den var han.
Din formskifting tog hand om resten. Jag hade aldrig gjort det förut. Jag trodde-
-att Sylar var borta från kroppen.
Jag hade ingen aning om att allt skulle stanna i mig.
Det var väl tokigt.
Kan jag få notan, Lynette.
Du gjorde inte det här på egen hand. Vem mer var inblandad?
- Mamma Petrelli, vilka fler? - Bennet.
Alla andra tror att du är död.
Jag var på väg till fel bror. Jag måste hitta Nathan.
- Ta tillbaka min kropp. - Vad tänker du göra?
Sen ska jag döda var och en som har varit inblandad.
JAG HAR ETT VAPEN JAG KOMMER ATT DÖDA ALLA HÄR INNE
Du borde se upp med vad du kluddar på servetter.
- Polisen. Stå still. - Vad håller du på med?
Jag går över gränsen.
Du sa att jag inte var man nog att ta ett liv.
- Men du har fel. Jag ska ta ditt. - Idiot. Du kommer att dö med mig.
Ja...
...jag vet.
Pistol!
- Förlåt för att jag knuffade dig. - Jag får inte blåmärken så lätt.
Nej, det får du inte.
Du är fantastisk. Vet du det?
- Du menar nog, extraordinär. - Jag vill att du ska ha allt.
Det förtjänar du. Ett vanligt liv. Utbildningen.
Det vita staket. Allt.
Som du sa: "Livet är inte alltid så enkelt."
Godnatt.
Godnatt, Claire.
- Vem är det? - Mitt syskonbarn, Christopher.
Han drunknade.
Jag satt barnvakt, och...jag blev distraherad för ett ögonblick.
Jag hörde inte honom.
Jag försökte att återuppliva honom.
Det var innan mitt andra år.
Det var därför du hoppade av.
Ja.
Megan ville att du skulle få den.
Han sa att den var för speciella människor.
Speciella. Jag kunde inte rädda honom.
Men du räddade henne.
Du räddade mig.
Tack.
Ska du fortsätta utbildningen? Bli doktor?
- Kan du se färgerna? - Nej. Jag har inte kraften längre.
Men vi kan spela, om du vill.
Inga hjärtslag.
Okej, 360.
Undan.
- Ledsen att jag gjorde så mot dig. - Ledsen att jag klantade mig med Claire.
- Jag blev otålig och slarvig. - Det blev inte som planerat-
-men jag tror att Claire Bennet är där hon ska vara.
När jag frågade dig, blev du lovad hämnd. Du har fortfarande chansen.
- Vi har ett problem. Ett stort problem. - Vadå?
Sylar är borta.
SJUKVÅRDARE RÄDDADE EN HEL FAMILJ
Nathan, vad gör du...?
- Tack gode gud. - Vad är det som händer?
Jag tror att jag är i knipa.
Svensk text: Dvärghamstern
www.swesub.nu - inget annat duger